-I tidigare avsnitt: -Jag är Ouellette på 25:e distriktet.
Praktisera hos mig.
-Vilka är ni? -Jag är Emma från Pouncy House.
-Kvarterets busar. -Var det ett hot?
-Vem är det? -Klein, vår vd.
Du är kass som tjallare. Du åker in på halvvägshuset igen.
Jag kan komma åt vd:n.
-Jag är glad att du bjöd ut mig. -Det gjorde jag inte.
Fråga honom det här.
Din son sabbar mitt legala cykelföretag.
Jag vill inte vara er fasad längre.
Riktigt fint gräs. Luktar potent.
Jag är hennes livs kärlek.
Men jag började nästan undra när jag såg er lilla kyss.
Du borde nog dra. Jag gillar inte dig.
Jag har en ovana att se till att det jag inte gillar brinner upp.
-Ska du gå? -Byt batterier på brandvarnaren.
Så att din lesbiska pyromanälskare inte eldar upp mig?
Du räddade mig verkligen i går.
-Du försökte smita. -Jag ville inte väcka dig.
Jag ville tacka igen för en underbar kväll.
Genom att låta dig sova, men du sover inte-
-och finansinspektionen kommer att åtala dig för bedrägeri.
Vad då, är det en teori du har?
De vet att er fond är ett Ponzi- bedrägeri och tänker sätta dit dig.
Jag hade en dold mikrofon på mig i går, men jag har tagit av mig den.
-Var är den? -Den är borta.
-Hur lång tid har jag på mig? -Några veckor eller månader.
Men vår natt och morgon var på riktigt.
Det är nog dags att du går.
Jag ville faktiskt låta dig sova.
Jag är den nya chefen så ge mig pengarna.
Det får jag inte. Vem är du?
Har nån en tandpetare? Jag tror att en godis har fastnat.
Jag behöver bara 700 dollar till kläder, soppa och en björn.
En björn? Aj!
-Andy Botwin. -Jag tror att Zoya kan vara på väg.
-Varför ska vi ha en björn? -Som skydd!
-Se till att hon inte river stället. -Hon verkar tillräknelig.
Ha den i en bur och låt den vakta knarket.
Vi har ett kassaskåp, och jag kan aikido.
-Knappast. -Snälla, sluta.
Ge henne en brödrost att laga. Hon älskar brödrostar.
Ledsen, men jag driver ett lagligt företag. Hon är inte mitt problem.
Hon kommer att bli det.
Om hur lång tid kommer du? Nance?
-Vi ses strax. -Nance?
-Vad har du gjort? -Jag läser kriminologi.
Jag fick en praktikplats hos polisen.
Jag jobbar där tre dagar i veckan.
Jag fattar, du vill bli sedd. Du gör mitt sovrum, skickar recensioner.
-Vad behöver du? Jag lyssnar. -Låt mig vara mer än din bank.
Du samarbetar med fel son. Snutarna tror att jag är en av dem.
Jag känner en narkotikasnut som kan sy in Zoya. Jag kan skydda dig.
De är poliser. Jag är langare.
Du är mördare. Alla kan inte spela i samma lag.
-Jag fixar det. -Jag måste svara.
Hallå? Jag skulle just ringa.
Kom hit så att vi får diskutera gårdagen.
-Skit också. -Jag är kvar.
Förlåt, jag kommer.
Var försiktig med den röda delen.
-Jag ska handla med min nya cykel. -Svetlana...
Det är inte din cykel och inte din butik.
Du håller till i andra rummet. Det är åtskilt. Du jobbar med Nancy.
Du är också min partner. Tills du inte är det.
Sen flyttar jag och Nancy till Vermont och öppnar ett hundhotell.
-Ha tålamod, älskling. -Är det din dröm?
-Dumma navkapsel. -Det är ett Köpenhamnshjul.
Cyklarna är för tunga. Gör mindre för dvärgar och barn.
Dvärgcyklar. Det är klart.
-Var försiktig! -Hjälp mig ta av plasthjulshelvetet.
Okej, gör vad du vill. Vi är ju partner.
-Äntligen börjar du fatta. -Det är klart. Vi är en familj.
Jag har alltid älskat Vermont. Och hundar älskar jag!
Vi tre, det kan inte gå fel.
-Nej, nej, nej... -Menade du inte så?
-Nej! -Voff, voff!
-Herregud. -Stäng efter dig och sätt dig.
-Hur kunde du...? -Jag har ett budskap till din chef.
Vi tänker fortsätta, så hälsa att han kan dra åt helvete.
-Ska jag hälsa det? -Har du nån invändning?
Nej, men vad tror du om...
"Om jag ser dina fula as till langare igen kommer du fan att ångra dig."
Och betona "ångra dig".
Bra. Säg det på det sättet.
-Eller nåt... -Det blir bra.
-Är du hungrig? -Ja.
-Du ska inte följa med till Vermont! -Jag får åka vart jag vill.
-Bara jag och Nancy. -Och Andy! Jag har bra idéer.
-Vi kan ta emot katter också. -Nej, det är bara för hundar!
-Är allt okej? -Gå in igen.
Eller vad säger du om att bara ta emot katter?
-Håll käften! -Vi kan kalla det "Kat Kennel".
-Det stavas inte så! -Men du gillar kattidén?
Du är svartsjuk för att du aldrig får det som Nancy och jag har!
Var det därför hon sov över hos sin chef?
Katter, katter, katter!
-Jag ska uppdatera din dator. -Jag arbetar.
-Jag kan lägga in Microsoft Word. -Schyst.
Skriv ner ditt lösenord, bara.
Det är "polis" med små bokstäver.
Ge mig tio minuter.
-Vill du ha kaffe? -Gärna. Med mjölk.
Kaffe med mjölk, ska bli.
Tack för att du kom när du skulle. Jag mår bra. Bara lite blåslagen.
-Vad letar du efter? -Den dolda mikrofonen jag hade.
De vill ha tillbaka den. Var är Zoya?
Borta. Hon försvann ut i etern.
-Borta? -Jag kanske sa att du sov hos chefen.
Förra killen hon blev svartsjuk på eldade hon upp i sömnen.
-Eldar hon upp folk? -Det är liksom hennes grej.
Galen är hon.
-Har du sett en svart ninjaspionlåda? -Din lågfrekvenssändare?
Nej.
-Men jag stal det här från polisen. -Det gick fort.
Det är dina konkurrenter och deras svaga punkter.
-Jag gick dit och skrev ut det. -Han är duktig.
-Kommer de att åka fast? -Kanske, men antagligen inte snart.
Men nu har du ett vansinnigt övertag.
-Eller hur? -Det är alltid nåt.
Är det sändaren under kläderna du slängde av dig i går?
Innan du klädde om till slampa.
-Vad skulle jag göra utan er? -Du måste göra dig av med Zoya.
Jag löser det. Jag vet inte hur, men jag löser det.
Nu kommer din mamma med löften igen.
Jag fattar. Det var inte meningen. Sluta prata nu.
Jag tänkte säga att det är bäst att du ger dig av.
Plan A var att leva gott. Plan C att försvinna.
Jag hade en plan C. Sen blev den plan A.
Massor av pengar, en ö i tropikerna.
Vill du följa med mig?
Lägg av. Jag menar allvar.
Jag kan inte bara sticka. Det finns människor som behöver mig. Barn.
Du är sekreterare och langare och har två vuxna barn.
-Tåget går. -Åker du tåg till en ö?
-Det måste vara en magisk ö. -Det är en magisk ö.
Vi har legat en gång med varandra, ätit ödla. Jag har förstört ditt liv.
-Vad ska du med mig till? -Jag vet inte.
Jag gillar dig.
Och det kan bli ensamt.
Jag har ingen baddräkt.
Okej.
-Behöver du ett townhouse? -Va?
Utredningen kommer att ta fem år.
Huset är redan betalt och kommer att se bra ut i vårdnadstvisten.
Vilken ö? Vad heter ön du ska till?
-Ge mig en ledtråd. -Det kan jag inte.
Börjar på...?
B.
Bermuda?
Barbados?
-Hur länge har du langat? -Inget jobbprat. Jag är trött på det.
Dåligt betalt, skum chef. Nu gör han trancemusik, och så tafsar han.
-Jag har funderat på att sluta. -Jobba för oss.
-Tror du jag kan bli manlig modell? -Vi betalar bättre.
-Jag dejtar inte langare. -Det kom plötsligt.
-Gjorde det? -Jag menar allvar med erbjudandet.
Jag langar inte. Jag är chef.
Ni verkar ha så stor organisation. Jag vill inte försvinna i mängden.
-Det är bara jag och Nancy. -Vem är Nancy?
-Min mamma. -Nej...
Sköter du det med din mamma? Vad gulligt!
-Bara du och din mamma Nancy... -Skratta inte. Hon är ett proffs.
-Odlar ni själva? -Nej, men vi har egna stammar.
-Jag har tagit fram en själv. -Häftigt. Vad heter den?
-MILF. -Som i "Mother I'd like to fuck"?
Nu spårar det ur.
Häng på. Det blir kul.
Okej... Kom med ett erbjudande.
Vi tar en resumé. Din dejt med chefen gav inget annat-
-än att det sabbade min karriär.
Du visar dig vara knarkhandlare och kan aldrig bli ett trovärdigt vittne.
Till på köpet: Din psykotiska före detta älskarinna-
-hotar att bränna ihjäl den misstänkte som hela fallet hänger på!
-Jag kan gräva i papperen. -Gräv ett hål till Kina om du vill.
-Du åker in igen. -Inget halvvägshus, sa du.
Jag ringer mina vänner på narkotika- polisen, så skaffa en bra advokat.
Nu vill jag ha tillbaka utrustningen.
Den är borta. Jag kan inte hitta den.
Det blir 90 dollar. Jag tänker inte betala för den.
-Har du växel på en hundring? -Nej, det har jag inte.
-Var är den fula scarfen? -Den glömde jag.
Jolene stickade i ett år på den.
Snälla, ring inte narkotikapolisen! Jag betalar för scarfen!
Ta in honom.
-Jag säger inte ett skit. -Doug?
-Nancy, har de tagit dig med? -Slå er ner, mr Wilson.
Vi vet att du har fifflat med Kleins siffror. Berätta, annars åker ni dit.
Vi på finansinspektionen leker inte.
-Jag har hört talas om er. -Det hoppas jag tamejfan.
Era pensioner är knutna till vår fond.
Vad menar han?
Mörkorange. Jag ser siffror som färger.
För fem år sen lät staten oss ta hand om era pensioner.
Om vi havererar gör ni också det.
Så släpp oss och ring dina chefer i Washington-
-och se till att centralbanken ger oss avregleringar-
-och låter oss sköta våra jävla jobb.
Vad är det, Agent Skurkläpp? Känner du smaken av Doug Wilsons skit?
Visst är den kryddstark?
Ni är körda. Jag ser din fru och en häst framför mig.
Sänk oss om ni vill få era pensioner rövknullade, men Florida är soligare.
Doug jävla Wilson, alltså...
-Okej. Vi måste diskutera det här. -Glöm det. Vi får gå.
Och inget halvvägshus, och ring inte dina vänner på narkotikapolisen.
Han har inga vänner där. - Eller hur?
Nej, det har jag inte.
-Ge mig bandet från i går. -Det är statens egendom.
Det kan användas mot mig, och jag vill ha det.
-Är det alltihop? -Ja.
Får jag köpa några gram? Jag behöver röka på.
Det är klart.
Det blir 90 dollar.
-Vilket jävla liv man har. -Ha en trevlig dag.
Du är bra på att elda upp grejer. Vad sa ni till varandra i fängelset?
"Jag är också mordbrännare. Ska vi inte bli lesbiska älskare?"
-Titta på branden i stället. -Granitbänkskivor, dubbla handfat...
Prata inte. Titta i stället.
Det var rätt val.
Ingen brand. Inte en chans.
Jag blev avlyssnad i går av finansinspektionen.
-De har det på band. Du får skulden. -Band? Från i går?
Nej, jag skämtade bara. "Det jag inte gillar brinner upp." Du skrattade!
-Jag åker dit för mordbrand... -Han saknas, så kanske mordförsök.
Då åker jag in igen. Helvete, jag måste sticka.
-Går tågen fortfarande? -Burlington via Springfield.
-Går om två timmar. -Du planerar alltid, Nancitjka.
För vår skull och weimaranernas.
-Följ med mig. -Jag kan inte nu, men snart.
Jag hoppas det. Du brukar förskjuta människor.
-Det gör jag inte. -Jo, det är din grej.
-Har du kontanter? -Ja, jag tog från Dmitri.
-Nancitjka, lova mig en sak. -Vad som helst.
Att din svåger Andy stannar här. Han får inte följa med till Vermont.
Jag lovar.
-Tack. -Zojtjka...
-Ville du prata? Det är sent. -Är du på väg nånstans?
-Nej. -Bra, sätt dig.
Det är dags för ditt första gripande.
-Häftigt. -Vet du vad man kan bli gripen för?
Att piratkopiera mjukvara.
Jaså?
Nej, i helvete heller. Hur kan man stjäla nåt från en dator?
Det är ju bara ettor och nollor. Det kan man inte ta med sig, eller hur?
Om man inte skriver ut det. Då kan man ta med sig det.
-Eller hur, Botwin? -Ja.
Jag litade på dig.
På med dem.
Du får 25 % i provision. 15 mer än Pouncy ger.
Förutom ditt gamla område får du Morningside Heights väster om parken.
Alex sköter hjärnan. När det ringer tar Alex emot en kod.
Koden blir en person, en adress och till slut en försäljning.
Alex lägger in nya kunder. Inga vätskor i närheten av hjärnan.
-Några frågor? -Varför träffas vi först nu?
Skönt att ha dig hemma igen.
-Vad händer? -Silas hade med sig en tjej.
-Är hon söt? -Ja.
Bra. Det förtjänar han.
TACK FÖR I NATT
God morgon, mamma.
Var är din bror? Han kom inte hem i går och svarar inte i telefon.
-Hallå? -Vad fan är det här?
Silas.
Silas!
Inte datorn...
Försvinn, annars får ni ångra er Pouncy House
Vi skulle ha skaffat en björn.
POUNCY HOUSES LEDARE
Översättning: Erik Swahn www.broadcasttext.com